Er dere klare? - Ja!
Innta plassene! Klar!
Gå!
Ja!
Stuing Dr. Garrigan?
- Hva med deg, Dr. Garrigan?
Jeg -
- Jeg trodde at - - Mor.
Siden vi har noe å feire, kunne vi ta en ørliten skvett.
- Sherry. - Akkurat.
Din mor og jeg er svært stolte av deg, Nicholas.
- Veldig stolte. - Ikke fullt så bra karakter som meg, men-
- ikke desto mindre bra.
Å være en familielege...
Vel, la meg si deg det, Nicholas, du har valgt et fint liv.
Om dere begge hever glassene..
En skål.
For far og sønn.
En lang framtid sammen.
Nicholas, er alt i orden der inne?
Jeg har det bra.
Jeg har det bra
Første plassen du lander på, drar du til.
Kanada.
Hva er alle soldatene til?
- Unnskyld meg. Snakker du engelsk? - Ja.
Hva er alle soldatene til?
Hæren tar over. Det er et kupp.
-Et kupp? Er vi trygge? - Ikke vær bekymret.
Dette er General Amin's menn. Han kjemper for folket.
Det er en veldig stor dag for oss.
- Er det ham? - Ja.
-Hva driver du med i Skottland? - Vel, jeg er en lege.
- En utdannet lege. - Å.
Ja. Jeg tenkte jeg skulle - - bruke min kompetanse her.
Aper! Se! Se der oppe, Tolu.
Har dere aper i Skottland?
Nei, vi har ikke aper i Skottland.
Om vi hadde hatt - aper i Skottland -
ville vi antakeligvis - frityrkokt dem.
Jeg tror jeg kommer til å like det.
Her skal jeg av.
Jeg er en militærlege i utlandet!
Dr. Garrigan?
- Dr. Merrit. - Nei, jeg er Sarah, David's kone.
- Velkommen. - Hallo.
David ble kalt ut til et nødstilfelle.
- Jeg håper alt er i orden. - Ja. Det er helt normalt i disse traktene.
Hatt en fin reise?
- Vel, du vet, det var... - - Helt forferdelig.
Geit opp i rompa og ansiktet i noens armhule.
Sist gang jeg reiste sånn - ble jeg nesten kvalt.
Akkurat. Hopp inn.
Faktisk, så ventet jeg - - på bussen i går og.
- Jasså ? - Vi begynte å bli bekymret for deg.
Trodde du kanskje hadde blitt innblandet i kuppet.
Det er forresten offisielt nå. Obote er borte. Radioen er full av det.
Hvem er Obote?
- Eks-presidenten. - Akkurat. Hva var nå navnet hans...
Amin. Han tar over, - ikke sant?
Det er opplagt at du har kommet i en travel tid.
Hva som helst for å hjelpe.
-God morgen, Nicholas. - God morgen.
- Så, hva syns du? - Glimrende .
Kom igjennom her.
Dette er operasjons-salen.
For det meste enkle prosedyrer.
- God morgen - God morgen.
Unnskyld at jeg spør, men hvor mange leger er det her?
Vel, det er meg, og nå er det også deg.
-God morgen, søster. - God morgen.
Du vet, det interessante er ...
- at 80% av lokalbefolkningen foretrekker - - heksedoktoren framfor oss.
Noen ganger tror jeg vi bare skummer i overflaten.
- Klar? - Ja.
Sånn ja.
- Nå skjer det. - Hitover.
Ja, takk skal du ha.
Bare en til. Hvem er neste?
Det var et nydelig navn. Kan jeg så se på... -
Ja?
Nicholas, er du klar?
Dr. Merrit.
Hva er det?
- Komplikasjoner hos Magisha-ungen. - Jeg drar.
Nei, jeg bør dra. Jeg kjenner moren.
Beklager. Jeg er tilbake om en time eller to.
Bonny.
Hopp inn.
- Hei, Bonny. - Hei.
Mmm.
- Jeg håper du ikke tar deg nær av dette, men - - Ja?
Du ser ikke ut som den rettekandidaten til å utføre denne type jobber.
Hvorfor? Fordi jeg ikke har på meg sokker og sandaler?
Touché.
Jeg ønsker fortsatt å bidra med å gjøre forandringer.
- Jasså? - Ja, virkelig.
Vil ha det morro og, såklart.
Et slag eventyr. Noe annerledes.
Det er mange ting.
Er det?
Ja!
Det er et vakkert mål for Skottland!
Ja!
Det var en fin en.
Bonny, hvorfor synger damen?
Vet du ikke det? Presidenten kommer til landsbyen.
Hvor er Dr. Merrit?
- Han har dratt til varehusene i byen. - Akkurat.
Kom igjen. Jeg trodde du var en smule nyskjerrig på å se den nye sjefen.
Jeg jobber ikke for Amin.
Greit.
Trodde bare det kunne vært litt morro.
Greit.
Amin!
Amin! Amin!
Og jeg lover deg...
dette vil bli en regjering basert på handlinger, ikke ord.
Vi skal bygge nye veier, nye skoler...
Og nye hus!
Jeg er kanskje kledd i en...
general-uniform.
men -
Innterst inne er jeg kun en enkel mann.
Som dere.
Jeg vet hvem dere er, og alt om hva dere er.
Jeg er dere.
Spør soldatene mine. I hele mitt liv...
- har jeg aldri spist mat, før soldatene har forsynt seg.
Og sånn vil det nå bli i Uganda.
Sammen, skal vi gjøre dette til et bedre land.
Og sterkere!
Og friere!
-Har du sett nok nå? - Hva?
Har du sett nok nå?
Bare et par minutter til.
-Kan vi vennligst dra nå? - Greit.
De sang akkurat sånn for Obote.
Til de forstod at han forvandlet økonomien deres, til sin personlige bankkonto.
Kom igjen. Gi mannen en sjanse.
Jeg mener det. Om et par år er du enig med meg.
Hva skjer?
Jesus.
Hva er problemet?
De ser etter en doktor.
Presidenten har blitt skadet i en ulykke.
Vi må dra. Skal vi følge etter deg?
Gud, så skremmende.
Hånden min!
Hånden min er brukket!
Få den bonden vekk mitt syn!
Kom. Kom hit.
Navnet mitt er Dr. Garrigan. Jeg hører du du har problemer med hånden din.
Jeg vil gjerne ta en titt på den.
Sånn. Bøy fingrene.
Løft tommelen sånn som dette.
Greit. Hvordan føles det?
Sarah, jeg tror vi trenger en skinne her.
Kan noe vennligst ta hånd om den blodige kua?
Jeg tror ikke den er brukket. Jeg tror den er forstuet.
Vær så snill! Den har det vondt!
Kan du holde denne med den andre hånden din?
Sarah, kan du snakke med den bonden - angående kua hans, er du snill?
Sarah, hvordan går det?
Kan noen vennligst sette en stopper for den kua's elendighet!
Jeg prøver å forklare det til dem!
For Guds skyld!
Jeg beklager -
-Jeg kunne ikke høre meg selv tenke. - Du tok pistolen min.
- Ja. - Hvem er du?
Nicholas - Jeg er Dr. Nicholas Garrigan.
Jeg jobber på legesenteret i Mgambo. Jeg er lege.
Du er britisk.
Vel, jeg er skottsk.
Jeg er skottsk.
- Skottsk? - Ja.
Hvorfor sa du ikke det? Jeg kjempet med skottene mot Mau Mauserne.
Fremragende soldater. Veldig modige.
Og et godt folk.
Jeg skal si deg det, at dersom jeg ikke var ugander...
- Ville jeg vært skotte, min venn. - Akkurat. Virkelig?
Bortsett fra det røde håret...
Som helt sikkert er attraktivt for deres kvinner...
- men vi afrikanere - Vi mener det er motbydelig.
Takk skal du ha, Dr. Garrigan. En veldig god jobb.
Vær så snill.
Kunne jeg få den t-skjorten?
Min sønn, Campbell, vil elske den.
- Har du en sønn som heter Campbell? - Ja.
Kanskje du vil ha skjorten min i bytte...
Akkurat. Selvfølgelig.
Takk skal du ha.
Ser du? Nå er du general, sånn som meg.
- Honnør.
Nå må jeg dra.
Jeg veder på at den er verdt en del.
Ja.
Jeg kan fortsatt ikke skjønne - hvordan du kunne skyte den kua.
Du er gal.
Uansett. Jeg tror jeg bør dra,
- Hva med en ørliten drink i forstuen? - Nei, ellers takk.
Jeg klarer meg uten. Virkelig. Nicholas.
Jeg må dra nå.
Se, ingen fare.
Vi skal bare ha en drink.
Herregud.
- Jeg kan ikke gjøre dette. - Hva?
Mannen min er en god mann.
Herregud. Jeg høres latterlig ut.
Jeg tror jeg.. -
Jeg tror jeg trengte å forstå - hvorfor jeg er her.
- Det er greit. Jeg forstår. - Nei, det gjør du ikke.
- Jeg beklgaer. - Det er greit.
Det er bare det at noen ganger-
når du er gift med en så flott mann-
- Det får deg til å føle deg - - Som dritt.
Min far er akkurat sånn.
Og -
Det er fint å bli lagt merke til.
- Jeg kan ikke. - Sarah.
- Jeg beklager. - Det er greit.
- Nei, jeg kan ikke... - - Sarah, det er greit.
La vær, er du snill.
Nicholas.
Nicholas, det er noen her som vil snakke med deg.
Kommer straks, David.
Akkurat.
- God morgen, Dr. Garrigan. - God morgen.
Mitt navn er Jonah Wasswa, Helseminister her i Uganda.
Jeg ble sendt hit av hans eksellense, President Amin.
- Det er noe han vil spørre deg om personlig. - Hva da?
Sarah?
Hør etter.
Kan ikke du be David om å omorganisere - ekskursjonen på fredag?
Greit? Jeg er tibake så fort som mulig.
Han vil antakeligvis ha meg til å binde om bandasjene. Greit, jeg ser deg senere.
Mitt navn er Masanga.
Hyggelig å møte deg. Jeg er Nicholas.
Hyggelig å møte deg, Mr. Nicholas.
Velkommen til Presidentens bil.
-De tror du er Presidenten. - Hva?
De tror du er Presidenten.
President boligen.
Vennligst sitt ned.
Hans eksellense vil være med deg snart .
- Hvem er dette? - Dr. Junju, den forrige innehaveren.
-Av hva? - Av stasjonen...
for Presidentens personlige psykiater.
Hold fast på våpnene!
Alle sammen! Hold fast på våpnene!!
- Godt å se deg igjen, Dr. Garrigan. - Du også.
Ser du dette, Jonah? Dette er den typen mennesker - som Presidenten trenger å ha rundt seg.
En som ikke er redd for å si sin mening.
Så, hva sier du, Nicholas?
Vil du ta jobben?
Hva? Unnskyld meg...
- Vil du at jeg skal være din psykiater? - Ja.
- Vil du tjene Uganda, Dr. Garrigan? - Ja, det vil jeg.
Så hva er vel bedre...
enn å se etter Presidentens helse?
Å la meg si deg det, at det blir ingen vanskelig jobb.
Fordi jeg personlig. Jeg er en mann...
i perfekt fysisk form.
I tillegg vet jeg akkurat når jeg kommer til å dø.
Det kom til meg i en drøm.
Så du trenger ikke bekymre deg for å begå en tabbe.
- Jeg beklager virkelig, men - - Nicholas.
Jeg forstår.
Jeg, personlig. Jeg ville ikke bli President..
Men folket ville det.
Hør på meg. Dette er veldig viktig.
Her, i Kampala -
vil du ha en finger med i spillet ved oppbyggningen av -
et nytt helsevesen for dette landet, -
- noe som vil være til hjelp for millioner av mennesker.
Jeg beklager. Jeg har forpliktet meg til oppdraget i Mgambo.
Jeg ville skuffet dem- veldig, skjønner du?
Det er kvinnen, hun jeg så sammen med deg.
Du vil tilbake for å være sammen med henne.
Vel, ikke helt.
Det er kvinnen. Det er kvinnen.
Hvorfor ber du henne ikke om å kome hit, og være med oss?
Vel, det er ikke så enkelt.
- Det er veldig komplisert faktisk. - Hvorfor?
- Er hun gift? - Ja, hun er det.
Doktor, du er veldig skitten.
Jeg?
Nå er du enda - mer interessant.
Gifte kvinner, de er alltid - de mest lidenskapelige.
Ja.
- Det er sant. - De er så takknemlige, ikke sant?
Ja.
Jeg beklager at jeg kastet bort tiden din.
Nei, nei.
Bilen min tar deg med tilbake, i morgen tidlig.
Men i mellomtiden - I kveld, skal vi ha en stalig middag.
Blir du med oss?
Det vil jeg svært gjerne. Takk skal du ha.
Har du en dress? Svart dress?
- Nei, det har jeg ikke.
Hvor mye kommer dette - til å koste meg forresten?
Det går bra. Det er Presidenten's konto.
-Kan jeg bare - - Hei! Stopp!
-Hva skjer? - Obote's menn.
- De er overralt. - Er det sant?
De er kommunister, vet du?
Om det bryr deg, så er det ingenting i forhold til Amin's menn.
Hans eks-britiske hær - Kongens Afrikanske Rifker.
- Jamshid. - Ja, sjef?
Pakk dem ned og send dem til høykommisæren i morgen tidlig, takk.
Ja, han er litt uforutsigbar...
men han har en solid hånd.
Det eneste afrikanerne virkelig forstår.
-Takk, Jamshid. - Ingen årsak.
Kyss meg i ræva, kompis. Helvetes engelskmann.
Hallo.
Hallo der. Hvordan har du det?
Nicholas.
- Jeg er så glad du kunne komme. - Jeg også.
Denne veien. Jeg vil introdusere deg til mine koner.
Unnskyld meg. Dette er Malyamu.
Hun er min første kone. Hun har gitt meg fem barn.
Hallo.
Og dette er Nora. Hun har gitt meg tre.
Hallo.
Og det er Kay.
- Dette er Dr. Nicholas Garrigan. - Hallo.
- Han reddet livet mitt. -Vel, alt jeg gjorde var å stifte sammen hånden hans.
-Det var - - Ikke vær så beskjeden.
Jeg tror det er deg. Jeg må takke deg for t-skjorten.
Akkurat. Du må være Campbell's mor.
- Ja. - Det er en fornøyelse å treffe deg.
Bli med meg. Jeg må introdusere deg - til et par av folkene her.
Unnskyld meg.
- Dette er den britiske høykommisæren, Mr. Perkins. - Hvordan står det til?
Møt min gode venn, - Dr. Nicholas Garrigan.
Og hans kollega - Mr. Stone.
- Hvordan har du det? - Fint. Vi har allerede møttes.
- Vel, jeg snakker med deg senere. - Akkurat.
Så, Dr. Garrigan, vi har hørt alt - mulig rart om deg.
Ja, jeg regner med at Presidenten - har tatt deg inn til hans bryst.
Ikke helt.
Hva syns du om han?
Vel, jeg syns han gjør en flott jobb.
- Gjør ikke du? - Jo. Han hadde noen problemer å ta seg av.
Men han gjør en god jobb.
- Ja, definitivt en av oss. - Uansett...
det er veldig fint å ha - en annen engelskmann rundt seg.
- Skotte. - Hva?
Jeg er en skotte.
Mine damer og herre, venner.
Jeg snakker til dere nå fordi om jeg venter til senere -
vil dere være for - fulle til å høre stemmen min.
-Dette er hvor siviliasjonene begynner. - Ja.
Her i Afrika.
Dette er stedet hvor - grekerne stjal sin filosofi -
og hvor araberne har - stjålet sin medisin.
Vi ugandere må bli stoltere - av denne historien.
Vi er en uavhengig - afrikansk nasjon -
som lever i fred - og har sterk økonomi.
- Svart makt. - Ja.
Akkurat sånn som dere - aldri trodde ville være mulig.
Og nå starter vi - på middagen.
Kveldens retter - er alle lokale -
spesialiteter
Og ingenting av dette - er menneskekjøtt.
Dette er min siste.
Dr. Garrigan. Kom fort. Presidenten er svært syk.
De har forgiftet meg.
De har forsøkt å myrde meg.
- Nicholas. - Greit.
Jeg må ta en titt - på magen din.
Obote's folk er overalt. De vil ha meg død.
Jeg må gjøre dette. Greit?
En til.
Greit.
Jeg tror jeg vet hva det er. La meg lytte.
Greit, jeg tror jeg vet hva det er.
Bær over med meg.
Sånn.
Da er vi klare. Greit.
Jeg må be deg om - å sette deg ned på denne puffen.
- Hva er dette? - Det går bra.
- Hva er dette? - Jeg skal bare holde den mot magen din.
Jeg ber deg om å reise deg på tre.
En, to, tre, gå!
Jeg føler meg bedre. Mye bedre.
Ja.
Du er en god doktor. Takk skal du ha.
Unngå å blande øl - og aspirin i fremtiden.
- Det var grunnen? - Jeg tror det, ja.
Jeg skammer meg over - at du så meg på denne måten.
- Jeg var livredd. - Jeg er en lege.
Alt som skjer oss to i mellom - er konfidensielt.
Greit? Jeg har avlagt ed.
Men en mann som viser - frykt, er svak -
og han er en slave.
Vel, om du er redd for å dø -
så viser det at passer godt på livet ditt.
Skjønner du?
Du er en lege - og også en filosof.
Ja.
Jeg har et godt liv nå.
Vennligst sitt ned.
Sett deg her.
Jeg kommer fra - en veldig fattig familie.
Jeg syns du bør vite dette.
Min far forlot meg - når jeg var liten.
Den britiske hæren - ble mitt hjem.
De brukte meg som -
rengjøringsassistent på kjøkkenet, der jeg vasket kasseroller.
De pleide å banke meg opp.
"Bygg denne veggen, Amin. "
"Grav denne latrinen, Amin. "
Og her er jeg, President av Uganda.
Og hvem satte meg her?
Det var britene.
For en historie.
- God natt, Nicholas. - God natt, sir.
Hallo. Sarah, det er Nicholas.
-Nicholas, hvor er du? - Jeg er fortsatt i Kampala faktisk.
Takk skal du ha.
Hør etter, Presidenten tilbød - meg en jobb her.
Normalt ville jeg ikke en gang brydd - meg om å vurdere det.
-Men under disse omstendighetene. - Takk.
Jeg tenkte det kanskje - ville være en god ide.
Jeg skjønner.
David vil bli skuffet.
Jeg skal selvfølgelig skrive - til David.
Såklart.
Jeg håper bare at du kan gjøre like mye - godt der, som du kan gjøre her.
Noen ringer meg.
Jeg må stikke.
- Javisst. - Greit. Vel, farvell Sarah.
- Jeg holder kontakten. - Ha det.
Når du ikke behandler Presidenten, - eller hans familie -
- kunne sykehuset trenge - din ekspertise.
Dette er en av våre nye - medisinske avdelinger.
Lengre ned i korridorene - blir det operasjons-saler-
som Presidenten har betalt - for personlig.
-Ja, sir. - Hei doktor.
- Velkommen til Mulago, Dr. - - Garrigan. Hallo.
Jeg håper du finner sykehuset omtrent - like bra som der du pleier å jobbe.
Unnskyld meg, hvem var det?
Din forgjenger - Dr. Junju.
-Ikke bry deg om han. - Unnskyld meg, sir. To menn ser etter deg.
- Unnskyld meg et øyeblikk. - Selvfølgelig.
Dr. Garrigan.
Har akkurat etterfylt med quinine.
Så, du har bestemt deg for å bli?
- Ja, det gjorde jeg. - Ypperlig.
Vel, hør etter. Jeg ville bare si at -
om det er noe vi kan - gjøre for deg -
ikke nøl med å fortelle oss det.
Er du min bestevenn nå?
Bare hold kontakten.
Hvorfor?
Vel , med tankte på at - vi bege var så -
fortrolig involvert i - Presidentens vei til makten -
har utenriksdepartementet bedt meg om - å gjøre oppmerksom på våre viten -
på ditt veldig unike personlige forhold - til President Amin.
Skulle du finne det nødvendig - å klargjøre din status -
med tanke på detaljene - i det forholdet -
vil vi såklart være behjelpelig - med å finne ut av det dersom du -
føler at du må dele det med oss.
Er det en spesiell skole - hvor dere -
lærer å snakke den tullpraten?
Vær vennlig, og hold kontakten.
Ta vare på deg selv.
Denne mannen kommer til å drepe - Han kommer til å drepe Presidenten.
Så Nicholas går fram til kua, - og skyter den i hodet.
Innta plasseme!
Klar!
Gå!
Amin! Amin!
- Hei! - Jeg vant.
Treff hånden min.
- Greit. Nicholas. - Nei.
Før jeg glemmer det, må jeg be deg om en tjeneste.
Hva som helst.
Jeg vil oppholde meg i Libya - i neste uke -
og jeg trenger deg til å gå - på et møte for meg.
- Hva slags møte? -Et enkelt spørsmål som smak og sunn fornuft.
Jeg kan ikke komme på noen - annen, enn deg.
Mine herrer. Ikke reis dere.
Presidenten sender sine unnskyldninger.
Han ble kalt bort - på kort varsel.
Han ba meg om å ta hans plass.
- Og du er? - Nicholas Garrigan, legen hans.
-Legen hans? - Ja.
- Og du er? - Jeg er den østerrikske utenriksministeren.
Dette er Dr. Ramml, - en av våre fremste arkitekter -
og Dr. Brunner - fra Instituttet for byggeteknikk.
Sammen, utgjør vi det første budet.
Bud, akkurat.
For nøyaktig hva?
Jeg elsker det.
Bra valg.
Moderne, elegant - et symbol på Uganda's fremtid.
-Her vil vi avholde den neste Pan-Afrikanske kongressen. - Pent.
Mine to nærmeste rådgivere.
Hipp som Happ
- Se hva Nicholas har designet for meg. - Pent.
- Jeg designet ingenting. Det var mer - - Det er tullprat.
Du er et enestående øye.
Jonah, han har ingen smak.
Se på ham.
Til og med dressene hans ser dumme ut.
Stemmer ikke det, Jonah?
Hva er det du vil, Jonah?
Jeg har noen administrative papirer - som trenger din signatur.
Gå.
Jeg signerer dem senere.
Jeg liker ikke måten - den mannen ser på meg.
Syns du han ser rart på meg?
Nei. Jeg kan ikke si - jeg har lagt merke til det.
Greit. Utviding av brystbenet -
og et nettformet eller kuleformet - lungemønster-
indikerer på tuberkulose.
Ja, men det kan være impregnert -
Hva var det?
Makindye-fengslet - hvor Obote's folk blir holdt fanget.
Kan du høre det?
Dr. Garrigan! Dr. Garrigan!
Vær så snill! Kom fort!
Presidentens sønn er syk.
Hva er galt med han?
Kan du høre meg, gutt? Jeg ber deg om å stoppe dette. Mackenzie!
- Takk. Du kan gå tilbake. - Hold opp, Mackenzie. vær så snill.
- Takk skal du ha. Er din sønn epileptiker? - Jeg vet ikke.
- Hva? Har han vært sånn som dette før? - Ja.
Akkurat. Kan du holde knærne - opp mot brystet hans?
- Såklart. - Den andre hånden bak her.
-Er dette Campbell? - Det er Mackenzie, Campbell's bror.
- Mackenzie? Akkurat. - Kom igjen, Mackenzie. Kom igjen, kjære.
Mackenzie, jeg er Dr. Garrigan. Greit?
Vi skal ordne opp i dette.
- Vi skal få deg på sykehuset. Alt kommer til å bli bra. - Nei.
- Presidenten vil ikke tillate det. - Jeg tror virkelig barnet -
- Du må gjøre hva du kan her. - Barnet må komme seg til sykehuset.
Vær så snill.
Det går bra, kjære. Mamma er her.
Det går bra. Mamma er her.
Greit.
Sånn.
- Da er vi ferdige. - Takk. Takk skal du ha doktor.
-Jeg trodde jeg skulle miste ham. - Det går bra. Han blir bra igjen.
Kunne du flytte lekene bort - fra sengen, er du snill?
Stor gutt.
Sånn
Det går bra, kjære. Jeg er virkelig lei meg.
Det er greit. Ikke unnskyld deg.
- Er det her du bor? - Ja.
Hvorfor ikke i President-boligen - med de andre konene?
Siden jeg fikk Mackenzie, har min mann - foretrukket å holde oss på et mer privat sted.
Det er meningsløst.
Jeg tror dette barnet har epilepsi.
Det er en tilstand som er - fullt mulig å behandle.
- Besøker Presidenten deg her? - Han besøker barna, ikke meg.
Jeg er et dårlig tegn.
Greit.
Jeg skal stelle i stand en avtale - for Mackenzie på sykehuset.
Er det greit?
Jeg skal fortelle Presidenten - hvor hjelpsom du har vært.
Veldig pent.
God morgen, Nicholas.
Jeg kunne ikke dra før jeg hadde - fått takket deg for redde sønnen min.
Ikke nevn det.
Og for å gi deg en liten gave.
Ingen leger bør være uten en sykebil.
Til meg?
Ja. Kom her. Denne er din.
Hva syns du?
Tuller du? Det er en fantastisk gave.
Er du glad nå? La oss prøve den.
Du kan kjøre meg til flyplassen. Jeg må dra til Libya for å gjøre forretninger.
- Syns du ikke jeg bør kle på meg? - Fort deg.
- Nå?. - Ja.
Det tar bare et minutt.
- Er du tilfreds her? - Ja. Takk skal du.
Så det var Obote's menn som angrep fengselet, ikke sant?
- Ja. - Akkurat.
Vi hørte skuddene helt - fra sykehuset.
- Ja, og mine soldater holdt dem unna. - Skjønner.
Vi trodde vi kom til å - bli overveldet av sårede.
Vil du kjøre bilen? Jeg vil se deg kjøre bilen.
- Greit. - Vennligst kom hit.
- Kommer. - Fint.
Så, du er ikke tilfreds med - måten jeg behandler sønnen min på.
Nei. Det er jeg ikke.
Å gjemme han bort på den måten - er å ruinere livet hans.
Den gutten har alt han kan ønske seg.
Bortsett fra behandlingen - som kan redde hans.
Han har komfort - og luksus.
- Penger? Sir, det erstatter ingenting. - Nicholas.
Du har aldri vært fattig.
Hva med Kay? Syns du det er -
Ikke snakk om ting du - ikke forstår deg på.
Men måten du bekymrer deg på -
har berørt meg, og jeg vil vurdere det.
Vet du, jeg liker denne typen - åpenhjertige samtaler.
Ja. Jeg respekterer din ærlighet -
og din mening fullstendig.
- Nicholas! - Stopp!
- Helvete! - Kjør!
Kjør forbi!
Kjør!
Obote's menn! Det er jeg helt sikker på!
Om jeg ikke befant meg i din bil -
Men det er bare i drømmen min.
De kan ikke drepe meg. Det er min drøm.
Noen fortalte hans menn, - om mine reiseplaner.
Noen forråder meg.
Jeg kan ikke stole på noen.
Jeg er omringet av forrædere.
Masanga.
Nicholas. Nicholas.
Kjenner du Masanga? Han er en av folkene mine.
Han vil ta hånd om alle mine - vernesaker fra nå av.
Ja, sir.
- Du vil ta hånd om meg, og dette landet. - Ja, sir.
Hvor er Jonah Wasswa? Hvor er han?
Jeg trenger ministeren.
En minister bør stå ved - sin Presidents side.
- Hvor er han? - Jeg vet ikke.
Og du kaller deg selv - min nærmeste rådgiver?
Forstår du?
Disse lojale soldatene -
har allerede pågripet - de kriminelle.
Ikke syns synd på dem, Nicholas.
Disse mennene, ville ha deg død.
Hvorfor prøvde du å drepe meg?
Jeg vil ikke dø - før jeg sier det!
Se på meg!
Obote!
Du jobber for han!
Obote!
Den fulle tosken!
Ville du drepe meg - på grunn av ham, tosk?
Uganda elsker meg -
fordi jeg er lojal -
og jeg er rettferdig.
Jeg er din President.
Kom, Nicholas.
Dette er ikke et sted for oss å være.